![](https://turismediaoci.com/wp-content/uploads/2024/07/1-Tasques-dexcavacio-al-pati-des-don-sescalfaven-els-banys-de-la-villa-1024x768.jpg)
{"capture_mode":"AutoModule","faces":[]}
Llorís es confirma com una rica vil·la romana al Pirineu
S’hi han trobat els enterraments del mausoleu i s’ha duplicat la superfície coneguda de la zona de banys
Entre el 3 i el 28 de juny s’ha realitzat una nova campanya d’excavació arqueològica a la vil·la romana de Llorís (Isona i Conca Dellà, Pallars Jussà), que ha proporcionat resultats rellevants. No es tracta de les primeres troballes al lloc, ja que Llorís és un dels jaciments clàssics de l’arqueologia pirinenca.
La seva proximitat a Isona va fer que, ja al segle XIX, s’hi descobrissin objectes d’època romana. Tot i això, no s’hi van fer excavacions fins l’any 2001, quan els treballs d’obertura de la nova carretera van posar al descobert un extens conjunt d’edificis en molt bon estat de conservació. La Generalitat de Catalunya va comprar els terrenys i, en els darrers anys, s’ha trobat la fórmula per la qual el Consell Comarcal del Pallars Jussà i l’Ajuntament d’Isona i Conca Dellà tenen cura de la seva conservació i dinamització, i la Universitat de Barcelona s’encarrega de la investigació mitjançant un projecte sobre Aeso i el seu territori, liderat pel Dr. Ignasi Garcés (UB-IAUB), finançat per la Generalitat de Catalunya en la convocatòria de Subvencions per a projectes quadriennals de recerca en matèria d’arqueologia i paleontologia.
L’any 2019 s’hi va fer una prospecció geofísica que va permetre establir que la vil·la tenia uns 10.000 m2 construïts. S’hi compta la rica residència dels propietaris, però també els estables, magatzems i zones de treball que permetien explotar la finca que en depenia. Les excavacions fetes els anys 2020 i 2021 havien permès anar aprofundint en el coneixement de les diverses dependències de la vil·la.
Les novetats de 2024
L’excavació arqueològica ha estat dirigida pels doctors en arqueologia Catalina Mas i Miguel Ángel Cau de l’Institut d’Arqueologia de la Universitat de Barcelona (IAUB), amb la participació de Xavier Bermúdez, Cristina Belmonte i Roser Arcos, tots ells membres del projecte de recerca, ajudats per cinc graduats i disset estudiants universitaris. Les tasques s’han centrat en l’excavació de dos sectors: el mausoleu i els banys.
El mausoleu és una notable construcció que, en origen, tenia un aspecte de torre quadrada. Ja durant l’Antiguitat s’havia ensorrat, però s’hi van seguir enterrant persones a dins (les tombes excavades l’any 2021 així ho demostraven). Les tombes excavades enguany, més profundes, corresponen al moment originari de la construcció. En particular, crida l’atenció un enterrament en un sarcòfag de pedra, el primer que es localitza a l’entorn d’Isona. Malgrat l’interès de la construcció i les dades que proporcionarà l’estudi antropològic de les persones enterrades, les troballes al mausoleu són limitades perquè s’ha pogut comprovar que, ja en època antiga, hi va haver un saqueig intens.
Els treballs als banys privats de la vil·la (el balneum, en contraposició a les termes, d’ús públic) han permès conèixer i excavar diverses estances, alineades en funció de la temperatura que es volia aconseguir en cada espai. L’excavació a l’estança més baixa ha permès comprovar que es tractava d’un espai modest, però amb una funció fonamental: mantenir viu el foc que escalfava les altres sales. Just en contacte amb aquest espai hi havia la sala calenta dels banys (el caldarium), excavat l’any 2021. Just per sobre, enguany s’ha excavat part de la sala tèbia (tepidarium), on han aflorat diverses conduccions de foc i aigua que demostren que els banys estaven preparats per funcionar també amb fred intens, amb un segon forn per garantir la temperatura desitjada. La datació del conjunt dels banys se situa en els segles I-II dC, moment de màxim apogeu també de la ciutat romana d’Aeso.
Les restes més delicades trobades durant aquesta campanya han estat cobertes per garantir-ne la conservació, i està prevista una actuació de restauració en les properes setmanes.
La recerca no s’atura
La vil·la de Llorís és l’únic jaciment de les seves característiques en curs d’excavació a la demarcació de l’Alt Pirineu i Aran, i l’actual projecte de recerca garanteix la continuïtat de les tasques l’any 2025.
Així mateix, des de dilluns 1 de juliol s’està duent a terme una nova excavació arqueològica dins el projecte de la UB i amb la col·laboració del Centre d’Estudis d’Isona i Conca Dellà. En aquest cas, a l’Hort del Cavaller, una finca situada dins l’antiga ciutat romana on es treballa des de l’any 2019 i que ha proporcionat informació molt valuosa sobre les muralles i l’urbanisme d’Aeso.